Alla fakta var kända.
Toby beordrade mig om att inte ta kontakt med någon eller avslöja något.
Cirkusen var igång. Jag kunde glömma "Tinker, Tailor"-
- och hela spelet, med mullvadar och allt.
"Dra dig ur", sa han. "Du har haft tur, Jim. Glöm allt."
"Eller hur? Glöm allt."
Så Toby nämnde faktiskt "Tinker, Tailor" för dig?
Hur i hela friden fick han reda på det?
Det är det jag har gjort.
Jag har lytt order och glömt.
MULLVADEN
DEL 6
George, gamle gosse. Vilken överraskning.
- Typiskt dig att bara dyka upp så här. - Hur mår du, Jerry?
Vad härligt. Vad gör du? Hur mår din vackra hustru? Hur är det med allt?
Nej, förresten, vad vill du ha? En flaska bubbel? Vad sägs?
- Brandy med ginger ale blir bra. - Är du säker? Okej.
Linda, en dubbel brandy, en flaska ginger ale och en hink gin till.
- Jag gifter mig med henne. - Hur många skulle det bli?
Jag är beroende av skilsmässor.
Jag har inte samma tur som du, George. Men det finns bara en Ann.
Du får ett anbud du inte kan motstå. Jag tar Ann och blir den som avundas-
- så får du mitt jobb på blaskan.
Du har helt rätt uttryckssätt för dampingis.
"Omutlig kinesisk finess." Vad sägs?
- Är det dagens jobb? - Mycket större än så.
Fotboll, folkets opium.
Stora övergångar. Skotsk hårdskjutare ska rädda de förra mästarnas kräftgång.
- Tack, snälla Linda. - Ska jag skriva upp det, mr Westerby?
Ja tack, Linda.
- Skål, George. - Skål.
Vi träffades inte bara av en slump.
Jag fick brevet du skrev förra året. Jag brände det direkt.
Okej. Tack. Det var dumt av mig att skvallra. Förlåt.
Det gör inget. Du gjorde det du tyckte var rätt så och det gjorde jag med.
Jag har inte sett så många av dem på sistone.
Vi är väl båda två lagda på hyllan. Jag kan knappast klandra dem.
Eldvatten är inte bra. De tror att jag skulle prata.
Det tror jag inte. Jag antar att de låter dig vila lite. De gör så ibland.
Om du undrar, så berättade jag inte för någon om ditt brev.
Jag var i onåd och hade inget arbete.
Att du skrev till mig störde inte dem. Om det var det du trodde.
I brevet sa du att du var lite bekymrad över Toby Esterhase.
Du kände att du behövde lätta ditt hjärta.
Jag blev främlingsfientlig och misstänksam.
Jag trodde att Toby hade fått spader.
- Jag borde ha berättat. - Gör det nu.
Du hade väl precis kommit tillbaka från Tjeckoslovakien?
Det sista jobbet åt Tobe. Det blir väl det sista jag gör.
- En leverans? - Ja, inget märkvärdigt.
En telefonkiosk med en avsats längst upp. Jag lämnade ett paket.
Det var Budapest. Det i Tjeckoslovakien var ren tillfällighet.
Jag åkte till Prag för blaskan. Det hade inget med Tobe att göra.
- Linda, raring. - En runda till?
Tack gärna, sötnos. - Nej, nej, nej...
Har du tid att äta? Den kostnaden delar vi, okej?
Jag var på en bar i Prag, dit jag alltid går. De som bor där går dit.
Jag hamnade vid ett hörnbord.
Någon spelade dragspel. Vi satt och lyssnade på musiken...
Åh tack, Linda.
Där var en kille med pottfrisyr. Uppenbarligen från armén.
Han var rätt berusad och visste att jag var engelsk.
Han undrade om jag ville veta sanningen om spionen-
- som sköts av ryska hemliga polisen. Bara så där. Skrek det rakt i örat.
Jag spelade dum och han fortsatte. Med hela röran om Jim Prideaux.
Han gnällde över att vara infanterist vid gränsen.
De två föregående nätterna hade de blivit helt snurriga.
Slå läger, bryt läger, förflyttning hit, förflyttning dit, bajonett på...
Men det stora var den ryska kontingenten.
Fullt pådrag med stridsvagnar, motorcyklar, spårhundar-
- och en stor billast full av ondskefulla civilister.
Det var smutsjobb i görningen i skogen. Nära österrikiska gränsen.
Min lille vän, som var en fräck fan, frågade sin sergeant vad som pågick.
"Vad händer, sergeant? Blir vi invaderade?"
"Nej", sa sergeanten. "Ryssarna jagar en brittisk spion"-
- "som försökte kidnappa en general."
- "Jagar"...eller "jagade"? - Just det.
Det var det han ville berätta. Ryssarna kom dit på fredagen.
Det var först dagen efter de tog Jim.
Precis som grabben sa, så väntade de på honom. De visste allt, i förväg.
En dålig historia. Dålig för vår store hövding och dålig för stammen.
Så fort jag kom tillbaka berättade jag allt för Tobe.
Hur tog han det?
Först var det: "Tusen tack, Jerry, gamle vän."
Han skulle hålla rådslag med höjdarna.
Men sen, nästa morgon...
Du är så packad nuförtiden att du inte kan skilja på fantasi och verklighet.
Du är en belastning!
Du tar en krogrunda och super dig in i en drömvärld.
Sen raglar du hit med en massa smörja.
Du är patetisk!
- Men... - Inga ursäkter.
- Jag var tvungen att rapportera. - Du trodde på varenda ord!
Svalde allt...som bröstmjölk!
En massa obekräftade rykten som du sprider här.
Det du kan minnas i det alkoholindränkta töcknet.
- Jag har inte glömt något. - Men nu gör du det.
Du ska glömma rubbet.
Förstår du inte? Grabben var infiltratör.
Provokatör på lekmannaspråk.
Han jobbade åt Moskva. För att störa.
För att få Cirkusen att jaga sina egna. Du gick på det, Jerry. Det var allt.
Okej, Tobe. Du vet bäst.
Du avgör själv om du vill ha den. Jag kör den i tidningen.
- Vad? - Inte om att ryssarna kom dit först.
Men resten. Det är bra grejer.
Händelsen uppmärksammades inte, bara det officiella uttalandet.
Kan jag få feta rubriker om att tjeckerna förberedde ett världskrig-
- för att en ensam engelsman omringade dem... Det skulle bli en bra artikel.
Blaskan kanske till och med skulle göra reklam för den på tv.
Dagen efter kallades jag in till chefredaktören.
Chefredaktören, inte sportsnubben.
En pajas hade ringt och gett honom en formell varning:
"Håll babianen Westerby borta från den tjeckiska spionhistorien."
"Allt vidare omnämnande strider mot nationens intressen."
"Slut på meddelandet."
Så jag blev inte utsedd till årets journalist.
Men det går ju inte om man får sin artikel ställd. Skål.
Men den blev inte helt ställd. Du skrev ju till mig.
Du gav mig brevet.
Det måste ha varit samma dag som du pratade med Toby Esterhase.
Som jag sa då, så kändes det märkligt.
Mitt fel, gamle gosse.
När jag hörde att du fick foten kände jag mig som en ännu större idiot.
Jag trodde att du ringde chefredaktören.
Det gjorde jag inte.
Så klart inte. Förlåt.
Inget otillbörligt som händer?
Stammen är väl inte på krigsstigen?
Jagar du ensam?
Jag är inte så skärpt, men om du börjar fråga saker är det något på gång.
Vad jag menar är att jag ställer upp.
Tack, Jerry.
- Konstig prick, Toby Esterhase. - Men bra.
En av de bästa, lysande. Men konstig.
Du glömmer väl inte att hälsa Ann? Ett av de bra äktenskapen.
Kom igen, Jerry. Fram med det. Sa Toby något om Ann?
Vilken historia han drog.
Jag bad honom stoppa upp den i sina sidenkalsonger.
Jag borde ha varit förberedd. Vikarier brukar inte vara lojala.
Bra gjort, pojk.
Vi kommer att förlora matchen. Så bra dög Prideaux till tränare.
Jag är rasande på den mannen. Det är skandalöst att bara ge sig av.
- Sa han vad det var för fel på mamman? - Nej.
Hon ska visst vara döende.
Det är en ursäkt för frånvaro som han knappast kan använda igen.
Tvärtom, mamma. Ett falskt alarm kan lätt upprepas.
Nästa gång ber jag om ett läkarutlåtande.
Deras anfallare ser ut att vara för gamla.
Har han berättat vad han har gjort med axeln?
Han ramlade av bussen med en flaska...
Han ramlade av bussen med en flaska vodka i sig, antar jag.
Nu får väl jag ta hans franskundervisning.
Kom igen nu, Thursgood. Kämpa på!
Han tog bilen. Han litar inte på andra transportmedel.
Men om han inte kommer tillbaka hade han väl inte lämnat husvagnen?
Det säger sig självt.
Dessutom skulle Rhino ha sagt "hej då" till oss.
Han skulle inte bara åka. Inte som en häxdoktor.
Jag kom för pälsarna.
- Hej, Toby. - Peter.
Det är inte precis femstjärnigt. Men så är det också lite billigare.
Vilka gömställen jag har varit på.
Vila benen lite. Det dröjer inte så länge.
Är det en polack vi väntar på, Peter?
I pälsbranschen. Som du tror att jag vill ha som kurir?
Jag skulle helst ha honom på min lönelista.
Men vad är poängen? Mina killar har ändå inte nog att göra.
Mycket generöst av dig, Peter.
Sitt kvar, Toby.
Ursäkta för det här, Toby.
Upp mot väggen, Tobe.
Kom han ensam eller har han en liten vän som väntar på torget?
Kusten verkar klar, sir.
Gå till det andra rummet och titta hela tiden på gatan.
- Har du sett något? - Släck lampan en stund.
Bara en skugga, antar jag.
Ja, det var det nog.
Jag vill prova en teori på dig, Toby. Om vad som har varit i görningen.
Vi går tillbaka 18 månader i tiden, då Control fortfarande är hos oss.
Percy Alleline vill ha hans jobb. Det vet alla.
Men trots att Control är sjuk och inte på topp, kan Percy inte rubba honom.
Det är oroliga tider på Cirkusen. Med låg moral och låg aktivitet. Eller hur?
Jag minns, George.
En dag öppnas Percys dörr och en av våra överordnade stiger in.
Vi kallar honom Gerald. Det är bara ett namn.
Gerald säger: "Jag har stött på en viktig rysk underrättelsekälla."
"Det kan vara en guldgruva."
De tar en promenad eller kanske en biltur. Percy lyssnar i alla fall.
För det Gerald säger låter som ljuv musik i Percys öron.
Han sa: "Några av oss är hemskt plågade av hur det står till på Cirkusen."
"Se på våra operativa förluster: agenter, nätverk..."
Han är noga med att inte antyda att det finns en förrädare på Cirkusen-
- men understryker att slarv längst upp leder till misslyckande överallt.
Det vill säga: Allt är Controls fel.
- Och det är min teori. - Visst, George.
En annan tanke är att Percy Alleline var sin egen Gerald-
- och köpte en egen rysk toppspion och sen skötte allt själv.
Men det tror jag inte på. Han skulle väl ställa till det?
- Visst, George. - Efter det säger Gerald till Percy:
"Jag och en liten grupp av likasinnade vänner"-
- "vill att du blir vår fadersgestalt, Percy."
"Vi är inte politiska och hittar inte i regeringsdjungeln."
"Men det gör du." Tog du med en livvakt, Toby?
Varför? Jag kom för att träffa Peter och en polack i pälsbranschen.
- Ska Fawn gå och ta en titt? - Han behövs här. Kan inte riskera det.
Nåja... Gerald säger att om Percy tar hand om kommittéerna-
- så tar han och hans vänner hand om Merlin.
Merlin är Moskvas underrättelsekälla.
Witchcraft är namnet på materialet han levererar. Och så bra det fungerade.
Merlins material visade sig vara utmärkt. Det tyckte alla, utom Control.
Slutligen var Control ute i kylan och Percy var kung.
- Så vad är nytt, George? - Har du någonsin köpt en falsk tavla?
Jag sålde några en gång.
Ju mer man betalar, desto mer ogärna betvivlar man dess äkthet.
Merlins pris var 20 000 schweizerfranc i månaden på ett schweiziskt konto.
Enligt akten.
Ja Toby, det är officiellt.
Det kom en tid då Gerald avslöjade den största hemligheten av alla för Percy:
Att Merlin-apparaten har en London-del:
Aleksej Aleksandrovitj Poljakov.
Kulturattaché på ryska ambassaden i London.
Det finns dokumenterat att du klassificerade honom som ren.
Helt ofördärvad av spioneriets otyg.
Han var faktiskt... Merlins representant i London.
Det är början på en mycket begåvad knop.
Allt som rör Witchcraft är givetvis hemligt, men många är inblandade:
Transkriberare, översättare, kodare, utvärderare, gud vet vad.
Det bekymrar givetvis inte Gerald. Han gillar det.
För konsten med att vara Gerald är att vara en i mängden.
Men när det gäller Poljakov... Det är en helt annan sak.
Vem känner till den? Bara du-
- Roy Bland, Bill Haydon och Percy.
Ni tre och Alleline.
Ni är den hemliga cirkeln.
Vem träffar honom, Toby?
För guds skull, låt mig pressa den jäkeln.
Ni träffar honom allihop. Hur kommer det sig?
Percy är auktoriteten, frågar om hans hustru-
- och föreslår att det är dags för semester. Percy är mycket faderlig.
Bill Haydon träffar Poljakov mycket oftare.
Bill är expert på Ryssland och en god underhållare.
Bill lär glänsa när det handlar om genomgångar och uppföljningar-
- för att försäkra sig om att rätt budskap skickades till Moskva.
Roy Bland är bra på ekonomi och är mest insatt i satellitstaterna-
- så han borde ha haft mycket att prata om.
Sen har vi dig, Toby.
Du hade nog enskilda möten med Poljakov för att diskutera branschkunskap-
- och alla småsaker om olika förehavanden på ambassaden.
Det är ju ditt område.
Om den magiska cirkeln ville att han skulle ta foton inne på ambassaden-
- skulle du förse honom med filmen.
Du skulle fylla på hans förråd då och då.
Ta med små förseglade paket till honom.
Toby, du skulle väl inte ljuga? Tog du med en livvakt?
- Jag lovar. - Vad skulle du ha använt?
- Bilar? - Nej. Till fots.
- Och låta dem gå konstant. - Hur många?
- Åtta. Tio, kanske. - Varför inte en ensam man?
- En? Aldrig. Omöjligt. - Jag kan ringa Mendel och kolla.
Toby har säkert rätt.
George, jag vet att Poljakov arbetar åt Moskva.
Det är väl självklart. Det vet vi alla. Men kom igen.
Tänk på hur många liknande operationer vi har drivit.
Vi köpte Poljakov, okej.
Han är deras råskinn men också vår kille.
Han måste låtsas att han spionerar på oss.
Så vi måste ge honom några godsaker ibland.
Visst har jag gett honom några förseglade paket. Småpotatis.
Han skickar hem dem, Moskva ger honom en klapp i ryggen och hyllar honom.
Det sker hela tiden. Kom igen, George. Du kan spelet.
Är du Poljakovs agent på Cirkusen?
Någon måste vara det.
Om hans täckmantel för att träffa er är att han spionerar på Cirkusen-
- så måste han väl ha någon på insidan?
Han kan inte rapportera hem när han har fått småpotatis från Cirkusen-
- och bara säga: "Jag fick det av grabbarna."
Han måste ha en fullständig historia. Hur han valde just den här mannen-
- uppvaktade honom och köpte honom. Hur de träffas och var.
Alla attiraljer som rör en dubbelagent.
Och allt borde finnas i Moskvas arkiv.
Var det du, Toby?
Toby Esterhase agerar förrädare för att hålla kvar Poljakov i branschen.
Hatten av för dig. Ett så farligt jobb förtjänar en lång rad av medaljer.
Det är förbannat lösa boliner. Vad sker om du inte kan knyta ihop säcken?
Med Lacon och ministern som stöttar mig?
Varför jaga den lilla fisken? Varför inte ta de stora hajarna?
Percy Alleline, Bill Haydon?
- Är inte du storvilt nuförtiden? - Du är ett perfekt val, Toby.
Förbittrad över långsam befordran, skarpsinnig, förtjust i pengar...
Med dig som agent, har Poljakov en täckmantel som verkligen fungerar.
De tre hajarna ger dig de förseglade paketen med småpotatis-
- och Moskva tror att du är deras.
Men det blir problem när det visar sig att du har gett Poljakov kronjuvelerna-
- och i gengäld fått rysk småpotatis.
Om det är så, Toby, så behöver du några goda vänner...som vi.
Gerald är givetvis en rysk mullvad.
- Han har vänt ut och in på Cirkusen. - Men Witchcraft är inte småpotatis.
- Det är det bästa. - Det var bra i början.
- George, tänk om du har fel? - Toby...
Vem bad dig tysta ner Jerry Westerby? Samma person som sände iväg dig-
- med 1 000 pund till Jim Prideaux och ordern: "Försvinn"?
- Tala ur skägget. - Var det Percy?
Jag tror det. Men det kan ha varit Bill.
Men, det var en stor operation. Ibland brukade Roy...
Det tycktes aldrig komma direkt från en.
Det fanns en kommitté. Jag fick många order.
Du sa åt Prideaux att glömma "Tinker, Tailor".
- Vem bad om det? - Jag visste inte vad det betydde.
Det är sant, George.
Stackars Toby...
Ja, jag förstår.
Vilket hundliv du måste ha haft, när du sprang mellan dem.
George, om det finns något jag kan göra... Något praktiskt.
Du känner mig. Mina män är bra tränade.
Om du vill låna dem...
Jag måste prata med Lacon först, men...det vet du ju om.
Jag vill bara att allt klaras upp. För Cirkusens bästa.
Jag vill inte ha något själv.
Var ligger gömstället som du har bara för att träffa Poljakov på?
På 5, Lock Gardens i Camden Town.
Du får bo här en natt eller två. Fawn tar hand om dig.
- Fawn! - Förklara det trovärdigt för Cirkusen.
Per telefon. Du har kvinnoproblem-
- eller vad du nu har för problem nuförtiden.
Sen har vi givetvis din hustru.
Visst, George. Det kan jag ordna.
Om han är till besvär, Fawn, så använd ditt eget omdöme.
Peter, kolla om någon skuggar mig. Kan du göra det?
- Håll utkik efter en man. Titta bara. - Vi möts i Sussex Gardens.
Samma som du, George. Bara en känsla. Men jag är inte helt säker.
Jag täckte er fram till porten. Om ni hade sällskap är han smartare än mig.
Men det har hänt.
Tänker du på någon särskild?
Ska jag gå ner och ta en titt?
- Ska vi fortsätta? - Ja.
Okej. Ministern har ett stort bekymmer. Med hans egna ord:
"Hur mycket porslin kommer till slut att krossas?"
Han pratar om en skandal. Om vi avslöjar mullvaden-
- berättar ryssarna då för världspressen...
- ...hur de lurade oss? - Jag tror inte det.
Verkar fienden dum finns det inget försvar för utmaning.
- Det har jag sagt, George. - Är han inte lugn?
Han hoppas att det inte blir snaskigt. Inget som kan provocera Moskva.
- Men vi fortsätter? - För guds skull, ja.
Gör rent hus. Problem: spola ut mullvaden.
Metod?
Vi måste skrämma honom så mycket-
- att han ringer och ber om ett nödmöte med Poljakov på gömstället.
Ett möte som mullvaden Gerald vill ha ensam-
- och hålla hemligt för resten av den magiska cirkeln ur Witchcraft.
De är två. Och Alleline.
- Har du rentvått Esterhase? - Ja då.
- Tack. - Karla klarade det verkligen perfekt.
Ett tag. De hade varit vackert i ett annat sammanhang.
Tinker: Alleline. Tailor: Haydon. Soldier: Bland.
- Hitta mullvaden. - Exakt. På vilket sätt, George?
Ricki Tarr åker till Paris.
Han använder lämpliga faciliteter på ambassaden...
...och skickar ett budskap till London Station.
"Något, något, något...", som vi kokar ihop nu.
Budskapet lyder: "Har information nödvändig för att skydda verksamheten."
"Anhåller om omedelbart möte. Personligen."
Kom ihåg: "Nödvändig för att skydda verksamheten."
- Det är till och med sant. - Glöm inte det.
Inga misstag, Ricki. Ditt huvud står på spel.
Inte bara mitt, Peter.